Det var i årene etter at isen på polene hadde smeltet pga drivhusgassene
og havene hadde steget og druknet så mange byer langs verdens kyster.
Amsterdam, Venezia, New York
tapt for alltid.
Millioner av mennesker måtte flykte.
Klimaet ble kaotisk.
I de fattige land, sultet millioner av mennesker.
Andre steder overlevde stor velstand da de fleste utviklede land
innførte lover for streng begrensning av graviditet.
Og det var derfor roboter som aldri var sultne og ikke krevde ressurser
etter at de først var produsert, var et så viktig økonomisk ledd
i samfunnsstrukturen.
Å lage en kunstig skapning har vært menneskets drøm
siden vitenskapen ble født.
Ikke bare i starten av den moderne tid
da våre forfedre forbløffet verden med de første tenkende maskinene:
Primitive monstre som kunne spille sjakk.
Vi er kommet langt!
Den kunstige skapningen er en realitet. Den perfekte kopi
artikulert i sine bevegelser
artikulert i sin tale
og ikke uten menneskelige reaksjoner.
Og ikke uten å huske smerter.
Hvordan fikk det deg til å føle deg?
Sint, sjokkert? Jeg forstår ikke.
Hva gjorde det med følelsene dine?
Du gjorde det på hånden min. Greit.
Det er problemet.
Kle av deg.
På Cybertronics i New Jersey
har den kunstige skapningen funnet sin høyeste form.
Den meka som brukes overalt.
Grunnlag for hundrevis av modeller som tjener menneskeheten i alle gjøremål.
Det holder.
Men vi har ingen grunn til å gratulere oss selv.
Vi er med rette stolte av det.
Men hva har vi oppnådd?
Sheila, gap opp.
Et sensorisk leketøy
med intelligente adferdskretser
ved bruk av neuronsekvensteknologi
som er like gammel som meg.
Jeg tror at mitt arbeid med å kart legge impulsveiene i et enkelt neuron
kan gjøre oss i stand til å konstruere
en meka av en helt annen kvalitet.
Jeg foreslår at vi bygger en robot
som kan elske. Elske?
Men vi leverer jo tusenvis av elskermodeller hver måned.
Naturligvis. Du er vår beste kunde, SyatyooSama.
Kvalitetskontroll er meget viktig.
Fortell meg. Hva er det å elske?
Å elske er først å utvide øynene mine litt
og så puste litt fortere og varme opp huden min og berøre. . .
Og så videre, nøyaktig sånn. Takk, Sheila.
Men jeg refererte ikke til sensualitetssimulatorer.
Ordet jeg brukte, var "elske".
Kjærlighet som den et barn har til sine foreldre.
Jeg foreslår at vi lager et robotbarn som kan elske.
Et robotbarn som virkelig vil elske de foreldre det blir programmert for
med en kjærlighet som aldri tar slutt. En meka som erstatter barn?
Men en meka med sinn, med neuronreaksjoner.
Det jeg foreslår, er at kjærlighet blir nøkkelen
som vil gi dem en slags under bevissthet som aldri før er oppnådd.
En indre verden av metaforer, av intuisjon, av selvmotivert tankegang.
Av drømmer. En robot som drømmer?
Og nøyaktig hvordan skal vi greie dette?
Det slår meg
at med all denne motviljen som i dag finnes mot mekaer
så er det ikke bare et spørsmål om å skape en robot som kan elske.
Men er ikke det virkelige dilemmaet, å få et menneske til å elske dem?
Vårt barn vil bli perfekt, alltid kjærlig, aldri syk, og forandrer seg aldri.
Med alle parene som venter på adopsjonslisens vil vår lille meka
ikke bare åpne et helt nytt marked, men fylle et stort menneskelig behov.
Men du har ikke svart på spørsmålet.
Hvis en robot virkelig kan elske en person
hvilket ansvar har da den personen for mekaen til gjengjeld?
Et moralsk spørsmål, ikke sant? Det eldste av dem alle.
Men i begynnelsen, skapte ikke Gud Adam for å elske ham?
TYVE MÅNEDER SENERE
KRYOGENIKK
"Barnet ble født da høstens første blader falt.
Et guttebarn. Og Marians ønske ble oppfylt.
Gutten hadde hvitt hår.
Han ble døpt Martin, etter sin bestefar."
Doktor Frazier, godt å se deg.
Det sto en artikkel av Random Bach, i Kinesisk Medisin Journal.
De snakket om virusjegere, mikroskopiske syntetiske drapsmenn.
Jeg kan fremdeles høre dere.
Jeg er virkelig bekymret for henne, Henry.
Hun føler at hun burde sørge over deres sønns død.
Etter fem år, sier også dine instinkter deg at du burde sørge.
Men medisin sørger for at sorg ikke passer seg, at Martin bare venter.
Så all sorgen hennes er ufordøyd.
Henry, din sønn kan kanskje ikke kureres av oss.
Men din kone kan ennå bli nådd.
Utvelgelsesprosessen var nesten vanskeligere enn å bygge prototypen.
Av våre 2000 ansatte fylte forbausende få minstekravene.
Start opp. Rulleblad i firmaet, kvalitet på livsstil.
Søk.
Interne data. Lojalitet til firmaet.
Og i dette individuelle tilfellet
en familietragedie som kanskje kvalifiserer ham mer enn de andre.
Jeg skal snakke med ham.
Henry!
Ikke drep meg. Hva gjør du?
Jeg elsker deg. Ikke drep meg.
Døren er lukket.
Jeg liker gulvet deres.
Jeg kan ikke gå med på dette! Vårt eget barn kan ikke erstattes!
Det er ikke for sent å ta ham med tilbake.
Hva tenkte du på?
Jeg gjør det du vil jeg skal gjøre. Tror du at jeg bare kan. . .
Jeg gjør det du vil jeg skal gjøre! Jeg vet ikke hva vi skal gjøre.
Jeg skal levere ham tilbake til Cybertronics i morgen. Det er borte.
Godt.
Jeg mener, Henry, så du ansiktet hans?
Han er så ekte!
Men det er han ikke. Nei, han er ikke det.
Inni er han som alle de andre.
Hundre kilometer med fiber, ja.
Men utenpå, han ser bare så ekte ut. . .
Som om han er et barn.
Et mekabarn.
Et barn.
Den tillit firmaet mitt har vist oss, er utrolig.
Vi må bare følge noen enkle prosedyrer hvis og når du vil beholde David.
En programmeringsprosedyre bestående av en koderekke på syv bestemte ord
må sies til David i den rekkefølgen som står her.
For din egen beskyttelse, er programmeringen irreversibel.
Robotbarnets kjærlighet blir permanent og alltid en del av ham.
Derfor kan intet mekabarn bli solgt videre etter programmeringen.
Ombestemmer adoptivforeldrene seg, returneres mekabarnet og destrueres.
Jeg måtte underskrive en kontrakt før de en gang ville la deg se David.
Du må også underskrive den.
Monica, programmer ikke før du er helt sikker.
Dumskalle. Selvfølgelig er jeg ikke sikker.
Vil du at jeg skal sove nå?
God idé. God idé.
Monica?
Vel, det er sent. Den er over ni.
Hvor lenge lot de deg være oppe?
Jeg kan aldri sovne.
Men jeg kan ligge helt stille og ikke si et pip.
Pyjamasen vil passe deg. Vi ser inn til deg i morgen tidlig.
Kle på meg?
Jeg sier god natt mens dere. . . Gutter er gutter.
Opp med armene.
Er det en lek? Ja.
Gjemsel.
Jeg fant deg.
Der er rommet ditt, bare. . .gå og lek.
Jeg fant deg. Ut! Ut herfra!
Og lukk den jævla døra!
Jeg kan ikke snakke!
Programmering. Advarsel:
Programmet er, når aktivert, permanent og uforanderlig.
Korte oppstartinstruksjoner: 1. Si disse ordene klart og langsomt
Er dette en lek?
Nå skal jeg lese noen ord.
De vil ikke ha noen mening, men jeg vil at du skal lytte til dem likevel.
Og se på meg hele tiden.
Kan du gjøre det? Ja, Monica.
Kan du føle hånden min bak på nakken din?
Ja.
Gjør det vondt? Nei.
OK, nå. . .se på meg.
Klar?
Cirrus.
Sokrates.
Partikkel.
Desibel.
Orkan.
Delfin.
Tulipan.
Monica.
David.
Monica.
Greit.
Jeg lurer på om jeg gjorde det riktig.
Hvorfor leste du de ordene, mamma?
Hva kalte du meg?
Mamma.
Hvem er jeg, David?
Du er mammaen min.
Du lukter deilig.
Jeg elsker at du bruker det der. Vil du elske meg når den tar slutt?
Nei. Kutt ut!
Men vi kan gifte oss igjen og begynne med en parfyme som ikke er så sjelden.
Vi må gå. Kom igjen, vi er sent ute.
Hei, David. Hei, Henry.
Følg oss ut, kjære. Kom igjen!
Skoen min!
Henry, slipset ditt! Du er håpløs!
Han har redd opp sengen vår. Han prøver så hardt!
Han prøver å gjøre meg glad. Han er flink til å lage kaffe!
Nifst. Du kan ikke høre at han kommer, han er der bare.
Han er bare et barn. Han er et leketøy.
Han er en gave. Fra deg.
Når vi går, låses alle dører og vinduer automatisk
så du ikke kan forlate rommet ditt, men. . .
Jeg har tatt på for mye. Lukter jeg deilig?
Å, gud, nei!
Mamma?
Kommer du til å dø?
Vel, en dag, David, gjør jeg nok det.
Da vil jeg bli alene.
Ikke bekymre deg sånn.
Hvor lenge vil du leve?
Veldig lenge.
I femti år.
Jeg er glad i deg, mamma.
Jeg håper du aldri dør.
Aldri.
Ja.
Elskling!
Vi kommer umoderne og urimelig for sent.
Hallo!
Denne tilhørte Martin, sønnen min.
Han heter Teddy.
Teddy, dette er David.
Hei, Teddy. Hei, David.
Teddy er et superleketøy. Jeg vet at dere vil ta godt vare på hverandre.
Jeg er ikke noe leketøy.
Henry!
Beklager! Hva gjorde du der oppe?
Jeg kan fortelle det i bilen. Kom igjen!
Er femti år lenge?
Jeg tror ikke det.
David, jeg tar den!
Gi den til meg. Se hva jeg kan gjøre.
Hallo.
Ja?
Mrs. Swinton, kan du vente litt? Din mann ringer om noe viktig.
Ja. David, jeg må snakke til telefonen.
Monica?
Kan du høre meg? La telefonen snakke nå.
Ta telefonen, Monica! Gå, lek med Teddy.
Herregud, Moni...
Hallo, Henry, hva er det?
Hva?
Når?
Å, gud!
David.
Det mest fantastiske som kunne skje, er skjedd.
Dette er Martin.
Dette er sønnen min.
Martin, nei!
Vi lager en konkurranse for å se hvem han kommer til først.
Kom hit, Teddy.
Teddy! Kom hit!
Rop på ham du også. Kom hit, Teddy.
Kom igjen. Kom hit.
Kom hit! Kom igjen, Teddy. Kom hit, Teddy.
Mamma! Mamma!
Plager de deg, Teddy?
Før var han et superleketøy
men nå er han gammel og dum.
Vil du ha ham?
Ja, takk.
Nå er vel du det nye super leketøyet. Hva kan du gjøre?
Kan du gjøre umulige ting, som å gå på veggene eller taket?
Være vektløs, flyte eller fly?
Kan du?
Nei, for jeg er ekte.
Kan du knuse dette? Det er best jeg ikke gjør det.
Disse tingene ser bedre ut i småbiter.
Jeg kan ikke.
Reis deg opp.
Se, de har laget deg større enn meg.
Hvem?
De. Dukkemakerne. De har laget deg høyere.
Hvorfor ser du ikke ut som en?
Som en?
Du er ikke søt som en dukke.
Du ser bare ut som en vanlig gutt.
Når har du fødselsdag?
Jeg har aldri hatt fødselsdag.
Vel, når ble du bygd? Når er "byggedagen" din?
Jeg husker ikke.
OK, hva er det første du kan huske?
En fugl. Hva slags fugl?
En fugl med store vinger
og fjær som stikker ut fra bunnen.
Kan du tegne den? Ja.
Den ser ut som en påfugl. Kan du si påfugl?
Påfugl. Kan du si pisse?
Pisse. Nå si det fort to ganger.
Så må du legge de grønne. . . Vil du lese for oss?
La oss se.
Ja.
David kommer til å elske det.
"Da forestillingen var over, gikk show mannen ut på kjøkkenet hvor sauen
som han skulle ha til kveldsmat ble stekt på et spidd i grua.
Det var ikke nok ved til å steke det ferdig.
Han ropte på Harlekin og Punchinello og sa:
Hent Pinocchio til meg! Han henger på en spiker.
Han er laget av fin, tørr ved og han blir et fint bål for steken min."
"Pinocchio arbeidet til midnatt.
Og i stedet for å lage åtte kurver, laget han seksten.
Så gikk han til sengs og sovnet.
Mens han sov, drømte han at han så feen, vakker og smilende
som kysset ham og sa: Modige Pinocchio.
Til gjengjeld for ditt gode hjerte, tilgir jeg deg alle dine misgjerninger.
Vær snill i fremtiden, så blir du lykkelig.
Så sluttet drømmen og Pinocchio våknet, full av undring.
Du kan tenke deg hvor forbauset han ble da han så
at han ikke lenger var noen dukke
men en virkelig gutt, akkurat som andre gutter."
Josephine har tydeligvis tatt permisjon.
Å, herregud.
Jeg så det komme. Å? De var fabelaktige sammen.
Hun hadde det fælt. Han sa aldri at de hadde det fælt.
Ja, det er fordi. . . Er det på grunn av nedskjæringene?
Jeg aner ikke. De forteller meg ikke en ting.
Har de et overflødighetsproblem? Det har jeg også.
Det har du ikke! Det er latterlig.
Jeg vet ikke. Det er noe med indre skjønnhet som. . .
Du går i stykker.
Det er latterlig. Akkurat.
Jobben har blitt så idiotisk. Jeg vet hva du snakker om.
Spiser han?
Jeg er ikke sikker. Du skal ikke gjøre det der.
David, hva gjør du?
Martin, legg fra deg gaffelen, nå! Stans, David. Vil du holde opp?
Martin, du provoserer ham. Kutt ut.
Kutt ut! Begge to, kutt ut! Øyeblikkelig!
Hold opp!
David, stopp!
Det er gørr i kodekortene.
Kjenn den hvitløklukten. Vi burde legge inn en brystkaramell.
Finner du drivmekanismen? Ikke rør varene.
Det er rene sumpen der inne. Du har virkelig rotet det til.
Spinat er for kaniner, folk og Skippern.
Ikke for robogutter.
Prøv å få den inn.
Nå gjennom anretningen, alle de lavere hyllene.
Det er OK, mamma. Det gjør ikke vondt.
Deaktiver. Alt er frakoplet på venstre side.
Monica. Nei! Hysj!
Det er ikke alt.
Hvis du gjør noe virkelig spesielt for meg...
Et spesialoppdrag.
Så skal jeg fortelle mamma
at jeg er glad i deg.
Og da vil hun bli glad i deg også.
Hva skal jeg gjøre?
Du må love først, så skal jeg fortelle det.
Du må fortelle meg det, så skal jeg love.
Jeg vil ha en lokk av mammas hår. Jeg skal dele den med deg.
Og hvis du hadde den på deg
så ville hun kanskje bli enda mer glad i deg.
Som prinsessen i den filmen vi så
da hun hadde prinsens hår i den greia på halskjedet
så elsket han henne. Vi kan spørre henne.
Nei, det må være et hemmelig oppdrag.
Snik deg inn på mammas soverom midt på natten
og klipp den av.
Jeg kan ikke, Martin. Jeg får ikke lov.
Du lovet.
Du sa: "Fortell meg det, så skal jeg love."
Gjorde du ikke det?
David!
Hvorfor gjorde du det?
Hvorfor?
Inni helvete, David, si det.
Hvorfor gjorde du det? Du skader ham!
Du ødelegger ham!
Henry, jeg ville at mamma skulle bli enda mer glad i meg.
Å, herregud. Jeg tror jeg fikk sår på øyet!
Jeg tror det blør! Kom igjen, forsiktig.
Det er normalt for små gutter å bli sjalu og å konkurrere.
Martin har bare vært hjemme en måned og brødre pleier å utfordre hverandre.
Han lekte en lek, han gjorde en feil.
Han er praktisk talt menneskelig. Han så ikke slik ut med kniven.
Saksen. Det var et våpen.
Hvorfor tror du han ville skade meg? Vi vet ikke svaret på det.
Hvordan kan han være verd risken for deg, for Martin, for oss?
Du får ikke ta han med tilbake. Du vet hva som vil skje da.
Er han skapt til å elske, må vi anta at han vet hvordan han skal hate.
Og hvis han blir presset til ytterlig heter, hva er han egentlig i stand til?
Gratulerer med dagen, Martin.
Jeg har laget denne til deg.
Er dette din lillebror?
Teknisk sett, nei.
Han er en meka.
Hva er en meka? Vi er organiske
du er mekanisk.
Orga, meka.
Todd, kutt ut! Jeg visste ikke at de laget små barn.
Kan du tisse?
Nei.
Så la oss se hva du ikke kan tisse med.
Gi dere, gutter.
Ta på den.
Den kjennes så ekte ut!
Det er nifst.
Det er for ekte. Mekaekte.
Har han DAS?
DAS hva? Das ist gut!
Disfunksjons Avverging System.
Det er et smertevarslingssystem.
Tjeneren vår har det.
Det er for at de ikke skal ta i brennende ting med bare hendene.
Se. Se på dette.
Jeg skal ikke skjære i deg. Dette gjør ikke vondt.
Jeg skal ikke skjære i huden din. Bare si når du kjenner det.
Pass på meg, Martin! Slipp meg!
Pass på meg. Slipp meg!
Mamma!
Henry!
Å, herregud!
Han puster ikke!
Pust! Host det opp. Sånn ja, gutt!
Få ham ut av sola.
David?
Mamma!
Jeg må snakke litt med deg, OK?
OK.
Mamma Teddy hjelper meg å skrive til deg jeg er glad i deg og Teddy
Kjære Mamma jeg er glad i deg og Henry og sola skinner
Mamma jeg er virkelig vår sønn og jeg hater Teddy han er ikke ekte som
Kjære Mamma jeg er din lille gutt og det er Martin også men ikke Teddy
Så vakre de er.
Takk skal du ha.
Jeg tenkte at vi kunne kjøre en tur på landet i morgen.
Du og jeg. Hva sier du?
Og Teddy? Ja, og Teddy.
Takk, mamma!
Mange takk.
I morgen blir det bare oss, OK?
Hvor skal vi?
Et fint sted?
Er det gledestårer?
Hva er det til middag i dag?
Du vet at du ikke spiser.
Ja.
Men jeg liker å sitte ved bordet.
David?
David, hør her.
Hør på meg!
David, hør på meg.
Du forstår nok ikke grunnene
men jeg må forlate deg her.
Er dette en lek?
Nei.
Når kommer du tilbake og henter meg?
Jeg kommer ikke tilbake. Du må være her alene.
Alene?
Med Teddy.
Nei!
Mamma, vær så snill!
De ville ødelegge deg, David!
Jeg er lei for at jeg skadet meg selv og klippet av deg håret
og for at jeg såret deg og såret Martin. . .
Jeg må dra! Hold opp!
Jeg må dra nå. Mamma!
Hvis Pinocchio ble en virkelig gutt og jeg det samme, kan jeg komme hjem?
Det er et eventyr. Det forteller hva som skjer!
Eventyr er ikke virkelige! Du er ikke virkelig!
Ta disse, greit? lkke la noen se hvor mye det er.
Ikke gå dit.
Ikke gå den veien. De vil fange deg. La dem aldri få tak i deg!
Hold deg unna kjøttmarkeder, unna steder med mange mennesker.
Hold deg unna mennesker. Du er bare trygg hos andre som deg, mekaer.
Hvorfor vil du gå fra meg?
Jeg er lei for at jeg ikke er ekte. Får jeg lov, så skal jeg være ekte for deg.
Slipp, David.
Slipp!
Jeg er lei for at jeg ikke har fortalt deg om verden!
Jeg er redd.
For meg? Ja.
At jeg vil gjøre deg vondt?
Ja.
Jeg tror
at du er redd for å slappe av.
Jeg tror du er redd for lykke.
Og dette begynner å tenne meg.
Er du redd for å se stjernene
Patricia?
Jeg kan vise deg hvordan du når dem.
Jeg er redd for det du har der nede.
Kan jeg få se den først?
Er dette første gang
med noe sånt som meg?
Jeg har aldri gjort det med en meka.
Det er vi to om.
Jeg er redd for at det vil gjøre vondt.
Patricia.
Når du en gang har hatt en robotelsker
vil du aldri ønske deg en virkelig mann igjen.
Er dette kyssemerker?
Hører du den musikken?
Du er en gudinne.
Patricia.
Du tenner noe inni meg.
Men du fortjener noe mye bedre i livet ditt.
Du fortjener
meg.
Nei, er det ikke Joe? Jane, står til?
Hei, Joe.
Hei, Mr. Williamson. Sett et "Ikke Forstyrr" skilt på rom 102, takk.
Skal bli.
Joe!
Når du er ferdig her, så knepp opp snippen og vis fram lisensen din.
Kjøttmarkedet er i Barn Creek og jegerne er ute etter løse eksistenser.
Det var bra jeg støtte på deg. Takk.
Ingen årsak. Kan ikke la en dame vente.
Miss Bevins.
Det er Joe.
Til tjeneste.
Jeg har talt sekundene siden vi sist møttes.
Har du grått, Samantha?
Jeg fant en tåre.
Nei, er det ikke Joe?
Hvor mange sekunder er det gått siden dere to sist var sammen?
255 133.
Farvel, Sam.
Og glem aldri. . . Du drepte meg først.
Jeg er i trøbbel.
Hvis jeg er en ekte gutt
da kan jeg dra tilbake.
Og da vil hun være glad i meg.
Hvordan da?
Den blå feen gjorde Pinocchio om til en ekte gutt.
Hun kan gjøre meg til en ekte gutt.
Jeg må finne henne. Jeg må bli ekte.
Det må være noen i hele verden som vet hvor hun er.
Måne på vei!
Det er Kjøttmarkedet. De ødelegger oss på scenen. Jeg har vært der.
Hva gjør vi? Vi løper.
Hvilket som helstjern!
Vekk med mekaene! Kvitt dere med det kunstige.
Slipp noen mekaer løs så de kan løpe.
Er det noe gammelt jern uten lisens der nede?
Ser du det?
Kunne være et menneske.
Nei, han utstråler ikke varme. Ingen utløpsdato, ingen legitimasjon.
Hva gjør en ny modell ute? En sen generasjon elsker meka.
Det er en lettelse etter alt dette antikke jernet.
Sikkert det ikke er en mann? Vil ikke ha en gjentagelse av Trentonaffæren.
Han er en løs meka som løper varm!
La oss taue ham inn! Puss hundene på resten av dem.
Ransak og knus rønnebyen.
Hva heter du?
Jeg heter David. Hei, David.
Hvor gammel er du? Jeg vet ikke.
Trenger du en til å ta seg av deg? Vil du ha en barnepike?
Jeg har mange gode referanser.
Vet du hvor den blå feen bor?
Slipp ut lina.
Hold kursen.
Åpne det nedre buret.
Vær ikke redd, David.
Jeg går i stykker, David.
Hallo?
Har noen mistet denne?
Hallo! Er dette din hund?
Ta den med til hittegods for meg.
Hei, Alan, hittegods!
Kjenner du David? Hvor er av og på knappen?
Hvor er David?
Kan du hjelpe meg å finne David?
Jeg må finne David.
Tar du meg med til David?
KJØTTMARKED FEIRING AV LIVET
Kunne dere skyte meg over den propellgreia?
Jeg behøver ikke gå gjennom den. Lurte på det, men ombestemte meg.
Mine herrer, start motorene!
Ti!
Ni!
Åtte!
Sju!
Seks!
Fem!
Fire!
Tre!
To!
En!
Hva med oss?
Vi lever
og dette er en feiring av livet!
Og dette er til ære for
en virkelig menneskelig framtid!
Hva heter du? Hei, Teddy.
Hei, David.
Ta det!
Ta det.
Sykkelhundene er på vei!
Pappa!
Amanda, gå ut. Det er for mye røyk her inne.
Det er en gutt i buret!
Hva sa du? Det er en gutt i buret.
En gutt? En ekte gutt. Han er låst inne i buret!
I bingen? På fangestedet.
Har du et kamera nær grisebingen? Det er klart.
Vis det på monitoren. La meg se hva hun snakker om.
Amanda sier hun så en liten gutt der.
Hvordan vet du om dette? Bjørnen fortalte meg det.
Jeg fortalte henne det.
Vil du være snill å slå av smertemottakerne mine?
Hvorfor skjer dette? Historien gjentar seg.
Det er blod og elektrisitetsseremonien.
Når de slipper opp for muligheter, lar de det gå ut over oss
og reduserer antallet vårt, så de forblir tallmessig overlegne.
Min tid, er den allerede kommet? Farvel, alle sammen.
Ta vare på meg, ta vare på meg!
Vakten.
Har du noen rapport om barn som er savnet?
Takk.
Vi burde komme oss dit inn. Gutt!
Du, gutt!
Hva heter du?
Jeg skal ikke bite deg.
Kom hit så jeg kan se deg.
Jeg skal ikke gjøre deg noe. Jeg må bare se på deg.
Du er en maskin. Jeg er en gutt.
Er han en leketøygutt?
Jeg heter David.
Umulig.
Jeg funker ennå, ikke sant?
Jeg kan jobbe i mørke, men lampen min er knust. Den virker ikke.
Jeg knuste lampen min mot en takbjelke.
Adjø, David.
Ingen bygger barn. Ingen har gjort det. Hva skulle være hensikten?
Det kunne være spesiallaget. Liksombarnet til en ensom rik reddhare.
Jeg er spesiallaget.
For 75 år siden var jeg Årets meka i Time Magazine.
Nei, denne er førsteklasses. Det er lagt mye kjærlighet i ham.
David?
Du er unik, vet du det?
Hvem har laget deg? Mammaen min har laget meg.
Så magen hennes var fabrikken din? En som er bygd for å bli menneskelig.
Hva heter produsenten din? Serve U.S., E.Z. Living
Robiville, Simulit City Center, Cybertronics, Sidekicks. . .
Monica er mammaen min. Får jeg snakke med deg et øyeblikk?
Tenkt å ta ham ut av showet?
Du kaster ikke noe så originalt sammen med søpla!
Originalitet uten hensikt er en hvit elefant.
Men er det penger du vil ha, her er det du har betalt.
Hva vil du gjøre med ham? Plassere ham der han hører til.
I showbransjen.
Jeg hadde sannelig flaks som støtte på deg!
Slipp ham. Jeg sa, slipp ham! Jeg prøver.
Ikke slipp! Ta vare på meg!
Gjør som dere vil.
Mine damer og herrer
gutter og jenter og barn i alle aldre.
Hva vil de finne på neste gang?
Se her!
En bitte liten robot. En leke. En levende dukke.
Vi vet naturligvis hvorfor de har laget ham.
For å stjele hjertene deres, for å erstatte barna deres.
Den siste av en rekke fornærmelser mot menneskeverdet
og deres store plan om å gjøre ende på alle Guds små barn.
Møt den neste generasjon barn, konstruert i den hensikt.
La dere ikke lure av denne kunstige skapningen.
Denne simulatoren er uten tvil framstilt med talent.
Men, ved første treff
vil dere se den store løgnen bli avslørt rett foran øynene deres!
Ikke brenn meg!
Jeg er ikke Pinocchio! lkke få meg til å dø!
Jeg er David!
Mekaer ber ikke for livet sitt! Hvem er han?
Han ser ut som en gutt! Bygd som en gutt for å lure oss!
Se hvordan de nå prøver å imitere følelsene våre!
Uansett hva denne Sim'en gjør, så husk:
Vi ødelegger bare det som er kunstig!
La ham som er fri for Sim
kaste den første stein.
Han er bare en gutt!
Få ham ut herfra før de river ned stedet!
TIL KJÆRLIG MINNE OM DAVID
Vi har funnet ham. Hvor?
Et kjøttmarked utenfor Haddonfield. Lever han?
Ja, uten skader.
Jeg ser månen.
Er den ekte? Jeg vet ikke, David.
Kommer den?
Jeg kan ikke se det ennå.
La oss ikke gå den veien.
Hvor skal vi? Denne veien.
Er du i trøbbel? Har du rømt fra noen?
Mamma ba meg løpe vekk. Hvorfor sa hun det?
Det var vel. . .fordi Henry ikke likte meg.
Hvorfor det?
Martin kom hjem. Og hvem er han?
Martin er mamma og Henrys virkelige sønn.
Etter at jeg har funnet den blå feen, så kan jeg dra hjem.
Mamma vil bli glad i en ekte gutt. Den blå feen skal gjøre meg til en.
Er den blå feen meka, orga, mann eller kvinne?
Kvinne.
Kvinne?
Jeg kjenner kvinner!
Iblant spør de etter meg ved navn.
Jeg vet alt om kvinner.
Omtrent alt som er å vite.
To av dem er aldri like. Og etter at de har møtt meg, er ingen
av dem den samme. Og jeg vet hvor vi kan finne de fleste av dem.
Hvor? Rouge City.
Over Delawareelva. For langt å gå.
Vi trenger hjelp for å komme oss dit.
Og det er ikke farefritt!
Vi må reise
mot månen.
Er det mange kvinner i Rouge City?
Som det er stjerner på himmelen.
Hvordan finner vi bare én?
Vi spør doktor Know!
Det er ingenting han ikke vet.
Nøyaktig hva kaller du denne kvinnen?
Hun er bare den blå feen.
Den blå feen.
I orgaenes verden, er blått melankoliens farge.
Men de tjenester jeg yter, vil få rødmen tilbake i alles kinn.
Jeg skal forandre fargen på feen din. Hun vil skrike høyt i måneskinnet:
"Å, ja. Å, gud. Å, ja. Å, gud."
Hun gjør deg til en virkelig gutt, for jeg gjør henne til en virkelig kvinne
og så blir alt bra i verden, for du holdt min hånd og reddet min hjerne
sånn at kundene mine enda en gang kan be om meg ved navn.
"Nei, er det ikke Gigolo Joe?"
Hvorfor gjør du det der? Det er det jeg gjør.
Følg meg nå og sakk ikke etter.
Alle veier fører til Rouge! Er det ikke det de sier?
Der er jenter som meg på din alder.
Vi er det ensomme menneskes skyldfrie gledesspredere.
Vi blir ikke gravide og må ikke bes på middag med mamma og pappa.
Vi jobber under dere, over dere og for dere.
Vi kan det vi gjør bedre enn noe menneske.
Hvis dere kunne gi oss skyss til Rouge City
vil alt dette. . .
. . .og mye, mye mer
bli deres. Hopp inn!
Si "ah".
Der borte er "Her Kitty Kitty".
Det var der firmaet testet meg da jeg var nyprodusert.
Der er Tails. Veldig fancy. Jeg har ennå til gode å bli bedt om å opptre der.
Kun soloppgangsherrer og solnedgangs damer. Bare roboter i Sierra klassen
som ikke vet hva det er å leve. Kan ikke engelsk. Laget i Sverige.
Vet ikke forskjell på en spøk og en gjøk.
Der er Mildred. Jeg må vise deg Mildred på innsiden.
Er du henne?
Det er Vår Frue med det Rene Hjerte.
De som laget oss, leter alltid etter dem som har laget dem.
De går inn, folder hendene, synger sanger.
Når de kommer ut, er det vanligvis meg de finner.
Jeg har tjent mye her.
Men, Joe, hvor er den blå feen?
Det får vi vite når vi spør dr. Know.
Dit går alle som vil vite noe.
Møt den gode doktor.
Sultende hjerner! Velkommen til doktor Know
hvor hurtigmat for tankene serveres 24 timer i døgnet
på 40 000 steder i hele landet.
Spør doktor Know. Det er ingenting jeg ikke vet.
Fortell meg hvor jeg kan finne den blå feen.
Spør du meg, må du betale. To for fem med ett som gratis hale.
Han mener to spørsmål koster 5 Ny spenn, med et tredje spørsmål gratis.
I disse tider er det ingenting som koster mer enn informasjon.
Det er alt. Ti Nyspenn og en tier mynt
blir sju spørsmål til dr. Know.
Det burde være nok.
Han er en luring. Han vil presse grensene våre. Men prøve må vi.
Jeg kan tilby fakta eller fiksjonstekst.
Ordforråd fra barnestadium til doktorgrad. Stil fra eventyr til religion.
Hvem er hvem eller hvor er hvor, eller blanke fakta.
Blanke fakta? Takk for spørsmål nummer en.
Blanke fakta er et uttrykk som krever et likt svar. . .
Det burde ikke telle! Det var ikke spørsmålet!
Du må passe på å ikke heve stemmen i slutten av setningen.
Blanke fakta.
Dere har seks spørsmål igjen. Hvor er den blå feen?
I hagen. Vascostylis Blå Fe.
Blomstrer to ganger i året med blå blomster på en greinete blomsterstand.
Hybrid mellom Ascola meda Arnold.
Dere har fem spørsmål igjen. Hvem er den blå feen?
Er du trist, ensom og leter etter en venn?
Den Blå Fe Eskorteservice vil finne en som passer for deg.
Dere har fire spørsmål igjen.
Joe!
Prøv eventyr.
Ny kategori.
Eventyret om en fe.
Nei! Eventyr.
Hva er den blå fe?
Pinocchio av Carlo Collodi.
"På dette signalet hørtes lyden av vinger som slo
og en stor falk fløy til vindusposten.
Hva er dine ordrer, vakre fe?"
Det er henne.
"For barnet med det blå håret var ingen annen enn den gode feen
som hadde bodd i den skogen i mer enn tusen. . ."
David! Det er henne!
Et eksempel på henne. Men jeg tror vi nærmer oss.
Men hvis et eventyr er virkelighet, ville det da ikke være et faktum?
Et blankt faktum?
Ikke si mer.
Ny kategori, takk.
Kombiner
fakta
med
eventyr.
Nå
kan du spørre ham igjen.
Hvordan
kan den blå feen
gjøre
en robot
om til en virkelig gutt?
Kom og bli med du menneske lite. I vannet er det du gjerne vil vite.
Hånd i hånd med feen gå. For i verden finnes mer gråt enn du kan forstå.
Din søken vil bli farlig, men belønningen er uvurderlig.
I sin bok Hvordan kan en robot bli menneske?
skriver professor A. Hobby om den kraft som vil omskape meka til orga.
Vil du si hvor jeg kan finne henne? Å oppdage henne er helt mulig.
Vår blå fe finnes på ett sted og bare ett sted.
Ved verdens ende hvor løvene gråter.
Det er her drømmer blir født.
Mang en meka har dratt til verdens ende for aldri mer å komme tilbake.
Det er derfor de kaller verdens ende for Manhattan.
Og det er derfor vi må dra dit.
Vent!
Hva om den blå feen ikke er virkelig?
Hva om hun er magisk? Det overnaturlige forener universet.
Bare orga tror på det som ikke kan sees eller måles. Det skiller våre arter.
Og hva om den blå feen er en elektronisk parasitt
som har en grunn til å hjemsøke sinnet til kunstig intelligens?
De hater oss, vet du. Menneskene. De vil gjøre hva som helst.
Mammaen min hater meg ikke!
For jeg er spesiell og unik!
Det har aldri vært noen som meg!
Mamma er glad i Martin fordi han er ekte.
Når jeg blir ekte skal mamma lese for meg, bre over meg og synge for meg
og høre på hva jeg sier og kose med meg
og fortelle meg hundre ganger om dagen at hun er glad i meg!
Hun er glad i det du gjør for henne
akkurat som mine kunder er glade for det jeg gjør for dem.
Men hun er ikke glad i deg, David.
Hun kan ikke være glad i deg.
Du er verken kjøtt eller blod. Du er ikke en hund, katt, eller kanarifugl.
Du ble designet og bygd helt spesiell som vi andre.
Og du er alene nå fordi de ble lei av deg
eller skiftet deg ut med en yngre modell
eller ble misfornøyd med noe du sa eller ødela.
De gjorde oss for smarte, for raske og for mange.
Vi lider for feilene de gjorde, for når slutten kommer
er det bare vi som vil bli igjen!
Det er derfor de hater oss. Og det er derfor du må bli her.
Sammen med meg.
Adjø, Joe.
Tilbake! La oss få ryddet denne utgangen!
Du er i trøbbel.
Forsiktig, David, dette er ikke noe leketøy.
Bestemmelsessted?
Manhattan.
Forbudt område for mekaer.
Manhattan. Bestemmelsessted nådd.
Den tapte by i havet ved verdens ende.
Hvor løvene gråter.
Snu, Joe.
Vi gir ikke opp ennå, David.
Snu! Snu helt rundt.
Professor Hobby!
"Kom bli med du menneske lite I vannet er det du gjerne vil vite
Hånd i hånd med feen gå For verden er mer full av gråt
Enn du kan forstå."
Professor Hobby?
Hallo?
Hallo!
Er det her de gjør deg ekte?
Det er her de får deg til å lese.
Er du ekte?
Jeg antar det.
Er du meg?
Jeg er David. Det er du ikke!
Jo, det er jeg. Jeg er David.
Det er jeg også.
Hei, David.
Kan du lese?
Kan du sette deg så vi kan lese sammen?
La oss bli venner.
Du kan ikke få henne.
Jeg kan ikke høre deg.
Hun er min.
Og jeg er den eneste.
Jeg er David!
Jeg er spesiell! Jeg er unik! Jeg er David!
Du kan ikke få henne!
Jeg er David!
David!
Ja, du er David.
Professor Hobby.
Ja, David, jeg har ventet på deg.
Dr. Know sa at du ville komme hit. Er den blå feen her også?
Jeg hørte først om den blå feen din av Monica.
Hva trodde du hun kunne gjøre? Gjøre meg til en ekte gutt.
Men du er en ekte gutt.
Den mest ekte jeg har laget, noe som vel gjør meg til den blå feen din.
Du er ikke henne. Dr. Know sa hun var her i den tapte byen ved verdens ende.
Det var det dr. Know behøvde vite for å få deg til å komme hjem til oss.
Og det er den eneste gangen vi grep inn.
Den eneste hjelpen vi ga ham
som han skulle gi til deg.
Så du kunne finne veien hjem til oss.
Før deg kunne ikke roboter drømme eller ønske seg noe
med mindre vi sa hva de skulle ønske.
Aner du hvilken suksess du er blitt?
Du fant et eventyr og inspirert av kjærlighet, drevet av et ønske
reiste du for å gjøre henne til virkelighet.
Og ingen har lært deg hvordan! Vi tapte deg faktisk av syne en tid.
Da du ble funnet igjen, ville vi gjøre en enkel test.
Hvor ville din selv motiverte tankegang føre deg?
Til den logiske slutning at den blå feen er del av den menneskelige svakhet
å ønske ting som ikke finnes, eller til den største enkeltgave mennesket har:
Evnen til å lete etter det vi drømmer om.
Det har ingen maskin tidligere klart.
Jeg trodde det bare var én sånn som meg.
Det var bare én sånn som min sønn.
Du er den første av ditt slag.
David.
Jeg forstår ikke.
Ville du like å møte dine virkelige mødre og fedre?
Teamet vil gjerne snakke med deg.
Jeg vil at du skal vente her. Jeg skal samle dem sammen.
Vi vil høre alt om alt du har opplevd.
Vi vil takke deg
og fortelle deg hva som videre skal skje med deg.
ENDELIG EN Å VÆRE GLAD I
Mamma.
Jeg så det, Joe! Jeg så det!
Stedet hvor hun bor. Hun er rett der nede.
Er hun det? Hun venter på meg. Vi må dra!
Når du blir en virkelig gutt, så hils damene fra meg når du vokser opp.
Adjø, Joe. Adjø, David.
Jeg er.
Jeg var.
David, vær forsiktig.
Det var en gang. . .
Den blå feen er uskadd. Hva skjedde?
Jeg vet ikke. Vi er i et bur.
Blå fe.
Vær så snill.
Vær så snill å gjøre meg til en virkelig levende gutt.
Vær så snill.
Blå fe?
Vær så snill.
Vær så snill!
Gjør meg virkelig.
Blå fe.
Vær så snill.
Vær så snill å gjøre meg virkelig.
Vær så snill å gjøre meg til en virkelig gutt.
Vær så snill, blå fe.
Gjør meg til en virkelig gutt.
Og David fortsatte å be til den blå feen foran seg.
Hun som for alltid smilte blidt.
Hun som for alltid ønsket velkommen. Til slutt sluknet frontlysene
men David kunne fremdeles såvidt se henne om dagen.
Og han ba fremdeles til henne med håp.
Han ba inntil alle sjøanemonene døde.
Han ba mens havet frøs
og isen omsluttet amfibi kopteret og den blå feen
der han fremdeles kunne skimte henne som en blå ånd i isen.
Alltid der.
Alltid smilende.
Alltid ventende på ham.
Til slutt rørte han seg ikke mer.
Men øynene hans var alltid åpne
og stirret for alltid gjennom hver natts mørke.
Og neste dag...
På denne måten gikk to tusen år.
Denne maskinen satt fast under ruinene før det frøs.
Derfor er disse robotene originaler. De kjente levende mennesker.
Teddy, vi er hjemme.
Mamma!
Vi er hjemme!
Hvor er du?
David!
David.
Du har lett etter meg, ikke sant, David?
I hele livet mitt.
Og hva, etter så lang tid, er du kommet for å be meg om?
Jeg har et ønske.
Hva er ønsket ditt?
Vær snill og gjør meg til en virkelig gutt
slik at mamma kan bli glad i meg og lar meg bli hos seg.
David, jeg skal gjøre alt som er mulig
men jeg kan ikke gjøre deg til en virkelig gutt.
Hvor er jeg?
Dette ser ut som hjemme, men det er annerledes.
Ja, det er annerledes.
Men det er også ditt hjem.
Vi leser tankene dine og alt er her.
Ingenting som er for lite til at du ikke har lagret det så vi kan huske det.
Vi vil så gjerne at du skal være lykkelig.
Du er så viktig for oss, David.
Du er unik i verden.
Kommer mamma hjem snart?
Er hun ute og handler med Martin nå?
David, hun kan aldri komme hjem.
For det er gått to tusen år og hun lever ikke lenger.
Kjæreste David.
Når du er ensom, kan vi bringe tilbake andre mennesker fra din fortid.
Hvis du kan bringe tilbake andre
hvorfor kan du ikke bringe henne tilbake?!
For vi kan bare bringe tilbake mennesker som vi graver ut av isen.
Vi trenger en fysisk del av personen
som et bein eller en fingernegl.
David.
Ja, Teddy.
Husker du da du klippet en lokk av mammas hår?
Henry ristet meg.
Og du mistet lokken?
Jeg vet det.
Nå kan du bringe henne tilbake. . .
Kan du ikke?
Gi ham det han vil ha.
Kjære David, ditt ønske er min befaling.
Jøss, er det ikke Joe?
Jeg har ofte misunt menneskene for det de kalte ånd.
Menneskene laget en million forklaringer på meningen med livet
i kunsten, i poesien, i matematiske formler.
Menneskene må helt sikkert være nøkkelen til eksistensens mening.
Men menneskene eksisterer ikke lenger.
Så vi begynte på et prosjekt
som ville gjøre det mulig å gjenskape et menneske
som lenge har vært dødt, fra et DNA i et beinfragment eller mumifisert hud.
Vi lurte også på om det var mulig
å gjenskape en hukommelse som hørte til en gjenskapt kropp.
Og vet du hva vi fant?
Vi fant at selve stoffet i tid og rom
syntes å ha lagret informasjon om alt som hadde skjedd i fortiden.
Men eksperimentet var en fiasko.
De som gjenoppsto levde bare en dag i sitt nye liv.
Da de gjenoppståtte sovnet om kvelden på sin første nye dag, døde de igjen.
Så snart de ble bevisstløse, ble deres eksistens oppløst i mørke.
Så ligningene viste
at når et individs vei i tid og rom var brukt
så kunne den ikke bli brukt om igjen.
Hvis vi bringer din mor tilbake nå
så vil det bare være for én dag
og så vil du aldri få se henne igjen.
Kanskje. . .
Kanskje hun vil være spesiell.
Kanskje hun vil bli.
Jeg trodde at det ville bli vanskelig for deg å forstå dette.
Du ble skapt for å være så ung.
Kanskje den ene dagen vil bli som den ene dagen inne i amfibikopteret.
Kanskje den vil vare i all evighet.
David, du er det varige minnet om menneskeheten.
Det varige beviset på deres genialitet.
Vi vil bare at du skal være lykkelig.
David
du har hatt så lite av det.
Hvis dere vil at jeg skal være lykkelig
så vet dere hva dere må gjøre.
Hør.
Kan du høre det?
Den nye morgenen er kommet.
Gå til henne, David.
Hun våkner akkurat nå.
Jeg fant deg.
Hei.
Jeg må ha døst av.
Hvor lenge. . . Vil du ha litt kaffe?
Sånn som du liker den?
Ja, jeg vil gjerne ha en kaffe.
Den vil få meg til å våkne.
OK.
Du glemmer aldri hvordan, gjør du vel?
Nei.
Jeg glemmer det aldri.
Jeg må være litt ør.
Hvilken dag er det?
Det er. . .i dag.
Og som dagen gikk, ble det den lykkeligste dagen i Davids liv.
Alle problemene syntes å ha forsvunnet fra hans mammas sinn.
Det var ingen Henry, det var ingen Martin.
Det var ingen sorg. Det var bare David.
David var blitt advart mot å forklare noe for Monica.
Ellers ville hun bli redd og alt ville bli ødelagt.
Men Davids reise hjem tilhørte ham alene.
Han så ingen fare i å male bilder av ting som hun ikke ville huske.
David hadde aldri hatt fødselsdag, fordi han aldri var blitt født.
Så de bakte en kake og tente noen lys.
Nå kan du ønske deg noe. Det er allerede gått i oppfyllelse.
Men nå begynte vinduene å mørkne.
David trakk for gardinene uten å måtte bes om det.
Det burde være meg som fikk deg til sengs.
Så rart.
Så fascinerende.
Jeg kan knapt holde øynene åpne.
Jeg skjønner ikke hva som er kommet over meg.
For en vakker dag.
Jeg er glad i deg, David.
Jeg er virkelig glad i deg.
Jeg har alltid vært glad i deg.
Det var det evigvarende øyeblikket han hadde ventet på.
Og øyeblikket var over, for Monica sov.
Mer enn bare sov.
Hvis han ristet i henne, så ville hun aldri våkne.
Så David sovnet også.
Og for første gang i sitt liv
dro han til det stedet
hvor drømmer blir født.